Se her.
- Det er et stort fremskridt. - Ja.
- Lee. - Celine.
Vil du have en kop kaffe?
Jeg savner hende sådan.
Læg den i din taske. Han sms'er.
- Hvad så? - Han sagde noget.
Hun tog hånden op til munden, som om hun blev rørt.
- Vær høflig. - Seriøst?
Hvem er I?
Vi vil spørge til Jamie Harris.
Jeg ved kun, hvor hun arbejder.
Det er sært, som sorg påvirker os forskelligt.
Jeg tænker på hende konstant. Jeg har hendes brev med overalt.
- Patienten har nyresvigt. - Ved du, hvor organerne kommer fra?
- Det koster kassen. - Jeg er ligeglad.
Jeg vil bare have et nummer.
Så kan jeg kun lade hende dø. Det gør jeg ikke. Hun er min kone.
Da statuen bliver levende, kan han ikke tro det.
Da det begynder at gå op for ham og os, at det virkelig sker -
- bliver scenen næsten ubærligt rørende.
Jeg synes ikke, den er rørende. Den er forvirrende.
Hvorfor det?
Har hun gemt sig hele tiden? Hvor længe?
I 16 år.
Så hun gemmer sig og venter på at lave det nummer. Det er dumt.
Eller er hun død, som de sagde? Genoplivede Paulina hende så?
- Men hun er ældre. - Hvad?
Hun var blevet ældre.
Så var det jo et nummer. Det er jo latterligt.
Jeg syntes, at det er fantastisk. Så fortryllende.
Jeg tror ikke, at det skal tages bogstaveligt.
- Det er en undskyldning. - Hvorfor?
Kan vi ikke bare komme videre?
Hvorfor? Jeg prøver at stille et spørgsmål.
Så i 16 år lod hun kongen tro, at hun var død.
Hun lod ham lide en grusom sorg -
- så hun kunne spille en statue, der blev levende.
For at se, hvor overrasket han ville blive.
- Hvor grusomt. - Det er fantastisk.
- Jeg går ud fra ... - Det er så poetisk.
- For at forstå stykket ... - Det er da frygteligt.
- Og hvordan fanden ...? - Så er det godt. Vi har hørt dig.
- Hvabehar? - Kan vi gå videre?
- Jeg bidrager med noget. - Du vil bare have opmærksomhed.
- Opmærksomhed? - Jeg kender din type.
- Min type? - Okay.
Nej. Hvad er det for en type?
En, der skaber røre for at få opmærksomhed.
- Hvad? Hvad har jeg gjort dig? - Det skal jeg sige dig.
Du har kedet mig halvt ihjel, fordi du vil være midtpunkt.
Hvor skal du hen, Eve? Sæt dig ned. Det er bare en diskussion.
Eve. Hold op.
- Dr. Milton. - Professor Kirby.
Rart at møde dig.
Eve er voksen og ansvarlig, men jeg er meget glad for hende.
Jeg kunne ikke bare lade stå til uden at kontakte dig.
Det er jo ikke første gang.
Jeg er glad for, at du kontaktede mig.
Jeg ved, at I begge har mistet.
- Jeg kondolerer. - Tak.
Hvordan har hun taget det?
Det har været hårdt. Men jeg troede, at hun tog det fint.
Vi er eksperter i at skjule vores sande følelser.
- Ja. - Også for os selv.
Jeg har også været lidt distræt på det sidste.
Måske burde du gøre noget ved det.
Hej, skat. Jeg vil bare høre, hvordan du har det.
Måske vil du ... Nu ringer du vist.
Hallo?
- Ved du, hvem jeg er? - Måske.
Mød mig på Norland Square om 40 minutter.
Om 40 minutter? Okay. Har du ...?
- Så fire antigener matcher? - Det stemmer.
Det er ret godt.
Det er storartet, når man tænker på, hvor hurtigt vi skaffede den.
- Hvornår kan jeg hente den? - Nu skal vi ikke forhaste os.
Der er andre nyheder. Prisen er fordoblet.
Hvad?
En anden køber vil betale 100. Så medmindre du kan finde 50 til ...
- En anden køber? - Ja. Det er ketchupeffekten.
- Vi havde jo en aftale. - Efterspørgslen har ændret den.
Men vi giver dig forkøbsret, så du bør være taknemmelig.
Købet skal foretages inden kl. 16.00 i dag.
Ellers går nyren til den anden køber.
Klokken 16.00?
Vi venter på at høre fra dig.
- Tillykke. - Tak.
- Hvornår skal du føde? - Til november.
- Dreng eller pige? - Jeg vil ikke vide det.
Det skal være en overraskelse.
- Prøv den bare. - Fås den i andre farver?
Nej, men jeg kan godt lide den i pink.
Det kan jeg også, men jeg ved ikke, om det er mig.
- Hvornår lukker I? - Kl. 18.00.
Jeg tænker over det og kommer igen.
- Er du her til den tid? - Nej, jeg har fri kl. 15.00.
- Tak for hjælpen. - Det var så lidt.
- Skal jeg lægge den tilbage? - Jeg tager den. Farvel.
- Hvad med investeringen i Plymouth? - Syv hverdage.
- Min pension? - Det tillader de ikke.
Hvorfor skal du bruge pengene så hurtigt? Du er vel ikke ludoman?
Hvad? Nej.
Det er bedst at gå i banken -
- og hæve de 11.000, du har tilbage der.
- Jeg mangler stadig penge. - Ja.
Ret så mange.
22.000.
22.000? Det er løgn.
- Jeg har kun 22.000 i kontanter. - Den er 30.000 værd.
- Jeg har ikke 30.000. - 26.000?
Hvor meget sagde jeg, at jeg havde?
Okay.
Hej, Michael.
Nej, det er i orden.
Du har vel ikke fem minutter til en kop kaffe?
Godt.
Jeg kommer til dig.
- Daniel. - Hej, Michael.
Hvordan går det?
- Det går godt. - Okay.
- Men det er stadig hårdt. - Naturligvis.
Men det går bedre.
Du er savnet her.
Det er jeg glad for at høre.
Kom.
Det var vel Beths død, der satte det i gang.
Først var det beskedne beløb. Indsatser på fem eller ti pund.
Så løb det bare op, indtil ...
Får du hjælp?
Eller hvad?
Ja, jeg har lige talt med en, der kan få mig i behandling.
Det er en begyndelse.
Ja, det er det.
Men i mellemtiden ...
... har jeg et mere presserende problem.
Hvad er det?
- Jeg har lige tabt nogle penge. - Okay.
- Jeg skal betale dem tilbage i dag. - Hvor meget?
- 20.000 pund. - Og så tænkte du på mig.
- Altså ... - For fanden, Daniel. Hør ...
Jeg ville gerne.
- Men jeg er flad. - Jeg troede, du havde arvet.
Nej, det havde Jenny.
Der var nogle problemer med skattevæsnet.
Udbetalingen sker ikke, før de er løst.
- Fandens. - Kan du ikke få dem et andet sted?
Jo, måske.
Dr. Milton.
- Hej, Suzanna. - Har du et øjeblik?
Ja.
Jeg har ikke haft det så godt på det sidste.
Jeg er træt hele tiden. Jeg frygter, det kan være alvorligt.
Ikke nødvendigvis. Er du bekymret, så få det undersøgt.
Kan du gøre det?
- Mig? - Ja.
Nej, det er nok bedst at gå til egen læge.
- Jeg kan ikke gå til lægen. - Hvorfor ikke?
Der er visse ting, som ingen må vide.
Ting, som jeg ville være nødt til at oplyse.
- Personlige ting? - Ja, hvis jeg går til lægen.
- Men hvis du undersøgte mig ... - Uden at bede om dem?
Ja, som en personlig tjeneste. Kom nu.
Du har altid været så rar, så jeg tænkte ...
- Undskyld. - Nej, du skal ikke undskylde.
Gem dit nummer. Jeg ringer senere. Så finder vi ud af noget.
- Er du sikker? - Ja, det lover jeg.
- Hvad for en restaurant skal I på? - Japansk.
- Sushi og sådan noget? - Ja.
Okay. Jeg har aldrig spist japansk.
Men Michelle og hendes mor er vilde med det.
- Værsgo. - Tak.
Hvordan har Michelle det?
Hun har det fint. Det er skønt at kunne sms'e.
- Er det? - Ja.
Godt. Det var godt, jeg kunne hjælpe.
Hvornår talte du med hende sidst?
- I morges. - Var hun hjemme eller på arbejde?
- Derhjemme. - Okay.
Det var ret tidligt. Hvorfor?
Ikke for noget.
Jeg er stadig nødt til at tage til Manchester i de par dage.
Men det kunne være en mulighed.
- Anna. - Ja.
- Hvor er du? - Jeg lytter.
Hvad snakkede jeg så om?
- Undskyld. - Hvad er der?
- Ikke noget. - Er det forskningen?
Ja.
Hvornår er du blevet besat af det?
- Det er ikke en besættelse. - Hvad er det så?
Jeg ville bare ... Jeg ved det ikke.
Når man er så tæt på at løse et problem, kan man blive lidt ...
- Besat. - ... optaget af det.
Arbejder du stadig?
- Ja. Jeg skal lige tjekke noget. - Altså, Beth ...
- Det tager kun et par timer. - Alle venter dig jo.
Ingen venter mig, Anna. Det er julefrokosten.
Skal Daniel ikke med?
- Gud, jo ... - Netop. Så ...
Kan du tage dig af ham, til jeg kommer?
Hold Nancy Booth væk fra ham.
Beth?
- Hvorfor er det her nødvendigt? - Du ved, hvor tæt på vi er.
Vi er lige så tæt på i morgen.
Undskyld, jeg siger det, men det her er ved at blive lidt ...
Lidt hvad?
Som en besættelse.
Har du aldrig villet gøre noget, som ingen andre har?
Vi ses senere, Anna.
Det er okay.
Hvad siger du til Spanien? Din krop er for lækker.
En solbeskinnet strand og mine læber om din sandede pik.
- Hej, Jamie. - Daniel.
Er Lee her?
Nej, han skulle ud på en byggeplads eller sådan noget.
Nå, okay.
- Er alt i orden? - Ja.
Godt.
200 meter længere mod øst. Derfor har vi problemet.
Med hensyn til nærheden skal dette system altså tages i betragtning.
Det blev slet ikke nævnt i første udkast.
- Er du tosset? Du er en MILF. - Jeg føler mig kæmpestor.
- Michelle? - Den er fem i tre.
Okay. Tak, Harriet.
Jeg må løbe. Hold dig vågen i aften.
- Du handler ud fra et udtryk. - Nej, en reaktion.
På det, han sagde. Det drejer sig måske ikke om Jamie.
Nemlig. Det kunne have været om hvad som helst.
Jeg tror ikke, det kunne være om noget andet.
- Er du med? - Ja, men ...
Du får ham ikke at se i dag. Hun smutter nu.
Fandens også.
- Hej. - Hej.
- Hvordan går det? - Fint. Hvad med dig?
Jeg skal løbe nogle ærinder.
Er vi ... okay?
Jeg er her jo.
- Vi tager den senere. - Ja.
12 meter fra muren -
- burde vi undersøge muligheden for en tilstødende gangsti.
Den kan være nyttig for vedligeholdet, mr. Simmons.
Er du med os?
Undskyld, men jeg skal lige ringe til nogen.
Okay, men så gør det.
- Hej. - Hej.
Hvad mere?
Det var alt. Hun brændte efter at spørge.
Hun sad der med det smil på læben hele tiden.
- Hallo. - Michelle?
- Ja. - Det er Lee. Jamies ven.
- Har han det godt? - Ja. Jeg skal bare ...
Undskyld. Men det er bedst, at du ikke tager på arbejde lidt.
- Hvorfor? - Der er nogen efter ham.
- De ved måske, at du arbejder der. - Politiet?
Nej, det er ikke politiet.
Det er ikke nogen, der vil ham det godt.
Jeg ved jo ikke, hvor han er.
Men det kan være svært at overbevise dem om det.
Jeg skal først møde ind i morgen. Jeg siger, at jeg er syg.
Bare sig det, der er nødvendigt.
- Michelle, maden er snart klar. - Jeg kommer.
- Jeg må smutte. Tak. - Okay. Farvel.
- Har du dem alle sammen? - Ja.
Godt.
- Hvem er de? - Hun virker bekendt.
Hun var i butikken i morges.
Tjek nummerpladen.
- Michelle, det er Felicity, ikke? - Jo.
Og Tobias. Felicity er Jamies tante.
- Det er ikke helt sandt. - Er det ikke?
- Jeg sagde det kun for at komme ind. - Mener du det?
Michelle og jeg har allerede mødt hinanden.
Hvem er du så?
Sid ned.
- Jeg ved ikke, hvor han er. - Er du sikker på det?
Det har hun jo sagt. Vil I godt gå?
- Det er dit første barn, ikke? - Jo.
- Så ved du ikke, hvor ondt det gør. - Hvad mener du?
Det kommer bag på mange.
Hvad mener du? De fleste får en epiduralblokade.
Er din smertetærskel ret lav?
Nej, men hun ser ingen grund til at lide unødvendigt.
Nå, men det er interessant, at du siger det.
- Hvem er det? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Du skal ikke lukke op
- Jeg har ikke ... - Af sted.
- Hej. - Kan vi tale sammen?
Ja, kom ind.
- Vi har besøg. - Hvis vi forstyrrer, så ...
Nej, det er fint. Tak, Michelle.
Jeg kender dig.
Mercy King, Sebastians mor. Jeg syntes, jeg kunne genkende dig.
Og hvem er du?
- Hvem jeg er? - Ja.
- Det kommer ikke jer ved. - Det er lidt uhøfligt.
- Du burde udvise pli. - Vil du lære mig det?
- Prøv bare. - Ja tak.
- Ikke prøve. Jeg gør det bare. - Måske skulle vi prøve nu.
- Keith. - Rob.
Keith. Så kører vi.
- Vi ses. - Ja, vi ses.
Hvad har du gang i?
- Alt i orden? - Ja.
- Er du sikker? - Ja.
- Hvad ville de? - De leder efter Jamie.
- Truede de jer? - Nej.
- Jo, indirekte. - Godt, at vi kom forbi så.
- Ja. - Hvad vil I?
Vi vil ...
- Michelle, sæt dig. - Jeg tilkalder hjælp.
En ambulance, tak.
Jeg vil ikke have barnet.
Ikke uden ham, mor. Ikke uden Jamie.
- Dr. Sutton-Greville. - Hej.
Har du pengene?
- Ja. Har du nyren? - Ja, ja.
- Er den i orden? - Ja. Må jeg?
Tak.
Vi tæller dem bare.
Sutton-Greville?
- Er det dit rigtige navn? - Nej.
- Er Clive dit? - Ja. Hvorfor ikke?
- Ja, pengene stemmer. - Okay. Fint.
Dr. Sutton-Greville.
- Tak for handlen. - Hvis man kan kalde det en handel.
- Hvor vigtig er nyren? - Vigtig.
- Handler det om liv eller død? - Ja.
Tænk på, hvor vigtig vores vare er -
og sammenlign det med det, du skulle betale oveni.
Har du gjort det? Fint.
Kører I mig ikke tilbage? Hallo!
Hallo. Jeg skal tilbage.
Fandens.
Undskyld mig.
Er der et busstoppested heroppe?
- Har du nogen øl i den? - Øl? Nej, desværre.
- Du ville heller ikke give mig en. - Jo. Det ville jeg da.
- Der er et rundt om hjørnet. - Godt. Mange tak.
Nyd dine øl, din nærige pikansjos.
Beklager. Bussen kører ikke videre. Alle skal stå af.
Beklager. Der kommer en bus om lidt.
- Hvor lang tid er det? - Ti minutter.
Taxa.
Temple undergrundsstation, så hurtigt som muligt.
- Kan du ikke komme videre? - Nej.
- Kan du vende om? - Det er ulovligt. Glem det.
Skønt ...
- Behold resten. - Tak.
Temple undergrundsstation. Så hurtigt som muligt.
Tak.
- Hej, far. - Hej, skat.
- Undskyld, jeg missede dit opkald. - Det er okay.
- Er der sket noget? - Nej.
- Jeg ville høre, om vi skulle mødes. - Bestemt.
Godt.
Hvornår?
- Hvad med i overmorgen? - Ja, det lyder godt.
Fint.
Vent et øjeblik. Undskyld, hvorfor er vi standset?
Kan du ikke huske mig?
Undskyld, men det var en stressende dag.
- Var det? - Ja.
- Stig ud af min taxa. - Hvabehar?
- Stig ud, tak. - Hvorfor?
Jeg kører ikke med folk, der kalder mig et røvhul eller en narrøv.
- Far? - Jeg ringer senere.
- Okay? - Hvad? Far ...
- Jeg har jo sagt undskyld. - Ud.
Du har samlet mig op, så du skal køre mig til min destination.
Hvad laver du?
Nej.
- Kom her. - Lad mig være. Rør mig ikke.
- Nej, giv mig den igen. - Stig ud.
Okay, jeg stiger ud, for fanden. Giv mig den så.
- Sig "tak". - Tak.
- Det var bedre. - Tak.
Lad det være dig en lærestreg. Man kommer længst med pli.
Nej.
- Giv mig et eksempel - På arbejdet ...
Min chef, Jeremy, er konstant efter mig for ikke at følge ...
... et konservativt ...
Gør, hvad du vil.
- Gør det, du går op i. - Det er jo det, jeg mener.
Hvorfor kan folk ikke bare gøre det, de går op i?
Hvad går du så op i?
Sig det. Jeg fortalte om det pinlige i zoo.
- Ja, men alligevel. - Kom nu.
Kom nu.
Okay ...
Jeg går ikke op i det med liv og sjæl. Men ...
Har du hørt om prepping?
- Alt i orden? - Ja. Hvorfor?
- Du blev lidt stille. - Nej, jeg har det fint.
Okay.
Er det den. Sådan.
- Jeg ringer til dig. - Ja, fint.
Okay.
- Jeg havde en hyggelig aften. - Også jeg.
Celine her. Læg en besked efter tonen.
Hej, hør ...
Jeg ringer, fordi ...
Aftenen sluttede lidt underligt, og jeg ved ikke hvorfor.
Var det noget, jeg sagde?
Hvis det er tilfældet, vil jeg gerne tale om det.
Måske er det bare noget, jeg bilder mig ind.
Jeg kan godt være lidt paranoid.
Okay. Godnat.
Hej. Er du der? Michelle.
Fik du min besked?
Nej.
Jeg gjorde det.
- Gjorde du det? - Ja.
Jeg skulle bare prøve mig frem.
Til sidst lykkedes det.
Hør ...
Efter i aften kommer jeg her ikke mere.
Det hele er blevet lidt forvirrende for mig.
Nu har jeg gjort, hvad jeg kom for, så måske er tiden inde til at ...
... vende tilbage til mit liv.
- Okay. - "Okay"?
Jeg kan ikke bruge det længere, så tag det med.
Hvorfor kan du ikke bruge det?
- Det med nyren sker ikke. - Hvad?
Hvorfor ikke?
Bare gå, Anna.
- Sig, hvorfor det ikke sker. - Jeg købte den, og nu er den væk.
- Men hvordan? - Det er den bare.
Tak for hjælpen, men ...
Jeg er ked af det.
Det er jeg virkelig.
Bare gå, hvis du vil.
- Hvornår sætter du dem ind? - I morgen.
Gør det som det første. Jeg har et par ting at ordne.
- Det havde jeg også tænkt mig. - Godt.
- Hvordan har din mor det for resten? - Hun har det fint.
Når jeg siger "fint" mener jeg, at hun er pissetræls.
Tekster: Kim Widt Nielsen www.sdimedia.com